** THE NIGHT LISTENER ** made by sabian
Gata ?
Da, hai să încercăm asa.
Din studiourile WNYH din New York.
Sînt Gabriel Noone, si ascultati emisiunea Noone Noaptea.
Ca povestitor, am petrecut ani buni prădându-mi viata pentru fictiune.
Ca o cotofană, am fost tentat să păstrez
lucrurile strălucitoare si să arunc restul.
Faptele mereu pot fi alterate când spui o poveste.
Dar de data asta, trebuie să fiu grijuliu.
Voi prezenta evenimentele exact cum mi le reamintesc.
Vreau să credeti asta.
Va fi destul de dificil asa cum este.
Aceasta se numeste "Ascultătorul de noapte".
A început în cea mai proastă săptămână posibilă.
Jess se mutase, spunând că e doar temporar.
Si eu mă simteam mizerabil. Nimic nu mai avea sens.
Încercam să citesc una dintre povestile mele
ridicole , genul pe care îmi clădisem cariera.
Una sentimentală despre a opta aniversare a noastră.
Dar părea atât de falsă. Nu puteam pune cuvintele în gurile noastre.
Nu merge.
- N-a fost asa de rău. - Nu sună în genul meu.
Nivelurile sînt aceleasi. As putea ajusta.
Nu, nu. Sună fals.
Uite, Gabriel. Nu putem face asta din nou.
Pune una veche, bine ?
Eu... Nu pot. Îmi pare rău, nu pot.
Salut.
- De ce esti aici ? - Mă gândeam să-ti iau ceva de băut.
Ce s-a întâmplat la emisiune ?
Am avut probleme cu sunetul. Sînt gata să cedez.
- Esti sigur că nu vrei să pleci ? - Sînt sigur.
Nu e treaba mea, dar postul e îngrijorat.
Le datorezi cinci spectacole.
Chiar nu vreau să vorbesc despre asta.
- Îmi fac griji pentru tine. - Sînt bine. Serios.
În regulă. Uite...
- Ia asta cu tine. - Oh, nu. Haide, Ashe.
- Nu trebuie să-i scrii prefata. - Mersi.
Vreau doar s-o citesti. O publicăm în trimestrul viitor.
"Jurnalul sperantei si curajului transcedental". Te rog.
Vine si cu aromaterapie ?
Scuteste-mă, da ? O să-ti pui întrebări serioase după ce o citesti.
- Rezistă, bine ? - Da.
Ne mai vedem.
Iisuse ! M-ai speriat !
- Doar îmi luam niste lucruri. - Nici o problemă.
Văd că l-ai adus pe Lucifer.
Lucien. E doar un prieten.
Scumpule, ti-amk spus. Am nevoie de putin spatiu.
- E în regulă. - Ne mai vedem.
- Nu, Hugo. Du-te. - Hugo. Hugo !
"Charles Dickens", a scris că Pete Logand,
"avea doar 12 ani când părintii l-au trimis să lustruiască pantofi
"într-o fabrică de la docuri.
Asta l-a marcat pe veci si l-a făcut scriitor.
Cred că toti avem o fabrică întunecată, ceva teribil,
ce ne face să ne pierdem inima de copii, la
fel de sigur cum ne pierdem dintii de lapte."
A mea a fost în subsolul din Milwaukee.
Era transformat într-o cameră care ar fi trebuit să fie locul meu de joacă.
Nimeni nu s-a întrebat vreodată de ce tata îl făcuse izolat fonic.
Până la 7 ani îi stiam toate jocurile.
Până la 11 ani, alti adulti erau cu el.
Mă întrebam cât stia mama.
Într-o noapte am auzit-o acolo soptind.
Spunând cuiva să se dea din drum.
Am realizat că era acolo de mult.
"Pentru asta eram legat la ochi... ca să mă tină ascuns.
Ca ei să vândă înregistrările pe internet.
Ai sunat la Gabriel si Jess. Lasă un mesaj după ton.
Salut, sînt Pete Logand. Tipul care a scris cartea aia ?
Ashe mi-a dat numărul tău, asa că vroiam să...
Mi-a zis că dacă vorbesc suficient de mult s-ar putea să...
Bine. Pa.
- Pândit ? - E un cuvânt ca oricare.
M-am gândit că te vei simti mai bine, că te vă distrage.
Asa cum mă simt, as putea spune ceva gresit.
N-o să spui nimic gresit. Ti-a plăcut cartea ?
E cumva cam dură. Dar puternică.
- E un copil curajos. Ce vârstă are ? - 14 ani.
Iisuse.
Cum l-ai găsit ?
Era chiar la usă. Fără agent, fără nimic.
- Donna ni l-a trimis pe mail. - Cine ?
Lucrătoarea socială care l-a adoptat. L-a pus să scrie ca pe o terapie.
Cred că ai editat ca nebunul.
- Ei bine... - Ce ?
E cel mai curat manuscris pe care l-am avut tot anul.
Fir-ar să fie.
Nu ti-as fi făcut asa daac nu m-as fi gândit că e o adevărată legătură.
- Îti amintesti subsolul ? - Da.
A ascultat emisiunea după ce au plecat toti.
- Iisuse. - A vrut să-ti dau aia tie.
Jess ?
Ce dracu faci ?
Bună.
Nu-ti pot face cărtile dacă nu-mi lasi carnetul de cecuri.
Locul ăsta e o mizerie.
Mai mult, îmi place spălatul. Mă face fericită.
A picat curentul. Sigurantele tale sînt varză. Si a sunat tatăl tău.
- N-ai răspuns, nu ? - A trebuit. El tot spunea:
"Răspunde, blestematule ! Stiu că esti acolo."
E un batrind drăgut.
Dacă te cunoaste, îti va spune pe la spate: "gălbejita aia drăgută".
Sînt o gălbejită drăgută.
Totusi, cât e de în vârstă ? Trebuie să fie... antic.
De ce ? Pentru că eu sînt ?
Sper să-mi depăsesc părintii când voi fi de vârsta ta.
Baftă.
Au întrebat de Jess. Nu le-ai spus încă, nu-i asa ?
Nu. Pentru că se va întoarce până atunci.
Corect.
Alo. Vă rog să lăsati mesajul după ton.
Salut, Pete. Sînt Gabriel Noone.
Ashe mi-a dat numărul tău si...
Ti-am citit cartea. Chiar mi-a plăcut.
- Salut. - Salut.
Juri că esti chiar tu ?
De ce n-as fi eu ?
Nu stiu. Parcă nu e vocea ta.
Păi, sînt mai putin dramatic în persoană.
Suni ca un rahat turtit.
Fără supărare. Nu pot să cred că tu esti, omule.
Va trebui.
Scuză-mă. Noua mea mamă îmi spune că am o gură de rahat.
Serios ? Păi are dreptate.
Am fost foarte impresionat de cartea ta. Vreau să-ti urez noroc.
Ce faceti de Crăciun ?
Ce vrei să spui ?
- Tu si cu Jess. Aveti brad ? - Nu.
Nu sîntem asa de mari de Crăciun.
Da. Înteleg ce vrei să spui.
Avem un rezervor de apă ruginit peste drum.
În fiecare an i se pune o stea nenorocită.
O stea. Sună drăgut.
Da.
Doar că nu stă cu fata încoace. Luminează doar desenele de pe rezervor.
Tot orasul primeste "Bethlehem." Noi doar "Roberta suflă."
Jur, literele alea rosii, "Roberta suflă".
Le-au vopsit anul trecut. Au apărut iar.
Înseamnă că chiar suflă.
Esti bine ?
Rahat.
Pete ?
Rahat.
Da, sînt bine. Să mă anunti că o să fi amuzant, omule.
- Bea asta. - Scuze.
- Ce e ? - Păi, Donna îmi stă pe cap.
N-as fi spus-o dacă nu era fata si mie îmi plac roscatele.
El e. Spune ceva.
- Bună. Sînt Donna Logand. - Bună.
Scuză-mă că o scurtez, dar tusea asta mă îngrijorează.
Da, sigur. Înteleg.
Alo ?
Sînt Donna.
A adormit acum. Trebuia să-si golească plămânii.
- Ti-a spus de S.I.D.A. ? - Da, mi-a spus.
Există niste medicamete grozave în zilele astea. Au făcut minuni cu Jess.
Am încercat o grămadă dintre ele, dar la 8 ani a avut sifilis
si plămânii lui sînt ca sveiterul.
Nu mai are mult. Câteva luni, cel mult.
Poate ca nu e mai usor sa fi aici in necunoscut,
dar nu-i pot lasa pe nenorocitii aia sa stie unde e.
Credeam că sînt la închisoare.
Taică-su a fost, dar maică-sa a dispărut după punerea ei sub acuzare.
- Nu stiu unde e. - Categoric că după toti anii ăstia...
Nu stim de ce e în stare.
Dar mutarea aici nu e din paranoia, da ?
Gândul ăsta m-a bântuit toată noaptea.
În următoarele săptămâni, eu si cu Pete am vorbit zilnic.
Cu cine ai vrea să vorbesti după ce ti se publică cartea ?
Ce vrei să spui ?
Cineva faimos, căruia să-i fi plăcut cartea ta.
Cu Derek Jeter ar fi misto.
Bine. În regulă.
Nu stii cine e asta, nu ?
Bineînteles. E din sport.
Da, ce sport.
Esti meticulos cu mine.
Doar pentru că esti "o sugativă", nu înseamnă că nu te uiti la meciuri.
Ce ?
Ce, "sugativă" ? N-ai mai auzit expresia ?
Nu.
Fără supărare.
Tu si... Jess păreti de treabă.
Ce mai face ?
- E bine. - Când o să pot vorbi cu el ?
Asta va fi cam greu. S-a mutat acum câteva săptămâni.
Ce porcărie.
A zis că vrea să fie singur,}
dar a zis că se va întoarce.
Sînt sigur. Se pare că aveti ceva special.
Cred că trebuie să ai răbdare, Gabriel.
Asa ceva nu se întâmplă în fiecare zi.
Asta vreau.
Genul ăsta de lucruri.
În una din zilele astea.
Nu-ti face griji. O să primesti.
Nu. Nu sînt multe fete între locul ăsta si spital.
Te gândesti mult la fete ?
Asta e tot ce pot face, omule. Să mă gândesc la ele.
Seeta.
Ai Playboy ?
- Hei, tu ! - Hei.
Hugo.
- Pentru un prieten. - Da.
Vroiam să te sun. facem o mică petrecere de Crăciun. Vrei să vii ?
- Sigur. - Bine. O să te sun.
- Pa. - Pa.
A luat Playboy-ul. Următorul lucru e ascunderea lui de noua lui mamă.
Cine stia că am asa influentă heterosexuală ?
Ăsta e cel mai dulce lucru pe care l-am auzit.
- Nu-i asa ? - As fi atent dacă as fi în locul tău.
- De ce ? - Lumea ar putea vorbi, d-aia.
Despre ce ?
Foloseste-ti capul. Băiatul a fost abuzat de niste bărbati.
A fost abuzat de pedofili. N-ai ascultat ?
- Erau bărbati. - Heterosexuali.
Ridică piciorul, scumpule.
Cum puteau fi hetero dacă si-au bătut joc de un băiat ?
- Îi spuneau "homo" când o făceau. - Trebuie să mânjesti totul ?
Scumpule, calmează-te. Nu te enerva.
E mai usor asa decât să simti ceva.
Ce porcărie "New Age" mai e si asta ?
Doar pentru că tu esti încuiat, nu înseamnă că trebuie să fim si noi.
- Doar pentru că tu esti un plângăcios... - Haideti, băieti.
- Să mă duc undeva ? - Nu.
Haide să... O să întârziem.
- Voi doi păreti mai bine de data asta. - Da.
Peste încă 1000 de ani vom putea avea o conversatie.
- Ce vroiai să ne spui despre Jess ? - Nimic.
Poate o să-l vedem când ne întoarcem de la Raleigh.
Ia-ti la revedere de la prăpăditul ăsta. Ce ? "Prăpădit" ? Se descurcă el.
Mă descurc si cu unele mai mari.
Esti rău.
- Ce-a zis ? - Ne mai vedem, tată.
Bine, fiule.
Hei, Gabriel !
Gabriel ! Hei !
- Unde te duci ? - De ce m-ai invitat aici ?
E o petrecere.
Ridicol.
Gabriel.
Vino aici.
Care e problema ?
Cine sînt oamenii ăstia ?
Prietenii mei. Ai colegului meu si ai mei.
De când cunosti tu atâta lume ?
Cei mai multi prieteni ai mei au fost si ai tăi.
Vroiam prieteni noi. Care e problema aici ?
Nu înteleg ce se întâmplă.
Când m-am mutat cu tine, abia terminasem facultatea.
Vroiam să am grijă de tine.
Si tu nu crezi că eu vroiam să am grijă de tine ?
- Nu spun asta. - Asta crezi.
Gabriel, de 8 ani trebuia să mor.
Acum se pare că nu si vreau să văd cum e.
Uite, eu doar...
Dacă ai vreun pic de curaj, opreste asta.
Nu asa simt.
- Nu, nu, nu. - Vino aici, te rog.
Iesim.
Esti bine ?
Da, sînt bine.
Ati sunat la Gabriel si Jess. Vă rog lăsati mesajul după ton.
Sînt Donna.
Sînt la spital.
E la tubul de oxigen.
Nu arăta foarte bine.
Nu cred că o să supravietuiască peste noapte.
O să te sun când sînt noutăti. Pa.
Sfârsitul mesajului.
Nu crezi că ar fi sunat dacă se întâmpla ceva ?
Am sentimentul ăsta.
- Atunci sună la spital. - Nu stiu la care e.
Crezi că e posibil să fii mai putin melodramatic ?
Părintii abuzivi, subsolul... Pare peste limită.
- Unii au vieti de rahat. - Nu mereu.
Ar trebui să se accelereze putin.
Nu pot să cred că ai sugerat ca un copil pe moarte ar fi inflorit-o.
- Alo ? - Donna sînt.
Bună.
Donna, am să te pun pe amplificare. E si Jess aici.
- Bună, Jess. Încântată de cunostintă. - Încântat si eu.
Gabriel, Bactrim si-a făcut efectul. Pete e mai bine în dimineata asta.
Multumesc lui D-zeu.
- Vrea să te salute. - Sigur. Dă-l la telefon.
- Salut, tipule. - Salut, pustiule. Cum te simti ?
- Mai bine ca ieri. - Grozav.
Hei, Jess e aici. Îmi repara sigurantele.
Nici nu vreau să stiu ce-s alea.
Bine. Vor să mă culc acum. Să fiti cuminti.
Somn usor, tipule.
Ce usurare.
Da.
Ce ?
Cred că e aceeasi voce, iubitule.
Ce ?
Da. Pete si Donna. Eu...
Nu stiu... Au aceeasi voce.
Una e mai subtire, dar...
Vrei să spui că e un fel de prefăcătorie ?
Da, mai mult sau mai putin.
- De ce ar face cineva asa ceva ? - Nu stiu.
- O grămadă de lume îi stie. - Cine ?
Doctorii. E o soră care vine si stă acasă.
Ti s-a spus asta.
- Dar Ashe ? - S-a dus de fapt în Wisconsin ?
Trebuie. Dar poza ?
Ar putea fi oricine.
- Se poate dovedi asta. - Hei.
Mă bucur să gresesc.
Nu, tu nu te bucuri niciodată să gresesti.
E prima dată când mă simt decent de săptămâni.
De ce încerci să distrugi asta ?
Pentru că nu e una din povestile tale.
Niciodată nu te uiti la lucruri asa cum sînt.
- Asta e o prostie. - O prostie ?
Prostie ? Bine.
Când ti-am spus că am iesit pozitiv ?
- Ce... ? - Răspunde la întrebare !
În parc pe o bancă, în fata ălora care cântau la tobe.
Nu.
Nu, asa ai "pus-o" în emisiunea ta.
A fost la magazinul vechi de delicatese pe strada 3.
Dar asta nu e asa interesant, nu ?
M-am mutat pentru că aveam nevoie de o pauză.
Mereu ai selectat din relatia asta material pentru emisiunea ta.
Spune-mi că tie nu ti-a plăcut.
Am fost de acord cu emisiunea pentru că m-am gândit că îmi dă un înteles mortii.
Dar nu mai am nevoie de asta.
Grozav. Pentru că nu mai e nici o emisiune. Esti fericit ?
Asta nu e vina mea.
Nu-l cunosti.
Poate.
- Mie mi se pare transparent. - Asta ce vrea să însemne ?
Mereu ziceai că vrei copii. Si acum ai creat asta...
- Du-te dracu ! Esti un nemernic ! - Du-te si te joacă cu Tiny Tim.
Stii pe cineva care l-a întâlnit pe Pete Logand ?
Nu.
Nici un doctor, asistent social sau vecin, pe nimeni ?
Locuiesc în Wisconsin.
Jess crede că Pete si Donna seamănă la voce.
- Seamănă. - Nu ti se pare ciudat ?
Pete nu vorbea când s-a mutat la ea si a sfârsit imitând-o.
- Asta nu era în carte. - Multe nu sînt.
- Tu le stii pentru că ea ti le-a spus. - Da.
- Ai toate informatiile de la ea. - De la ea si de la Pete.
Ti-a arătat vreun certificat de nastere,
vreun act de adoptie, ceva substantial ?
Dacă crezi că e o farsă, esti pe dinafară.
- De ce ? - D-aia !
Am petrecut mai mult de un an vorbind cu
ei si ei mi-au spus lucruri inimaginabile.
Poate că situatia ta prezentă te face să gândesti asa.
N-are nici o legătură cu asta.
Esti pe cale să publici o carte cu un autor despre care nu sti nimic.
N-ar trebui să fii putin preocupat ?
Ati sunat la Gabriel si Jess. vă rog lăsati un mesaj după ton.
Cred că nu esti acolo... asa că o să ami încerc.
- Alo ? - Oh, Donna sînt.
Bună.
Stiu că nu e mare lucru, dar ne-ar palcea să ne vizitezi de Crăciun.
- Serios ? - Da, desigur.
Camera de oaspeti nu e prea modernă, dar am să fac budincă cu prune
si ar însemna foarte mult pentru Pete.
Deci...
- E Pete ? - Da, încă tuseste.
Dar e bine. Deci, vii ?
Nici nu mă gândeam la un mod mai plăcut de a petrece Crăciunul.
- Grozav. - Da, este. Chiar este.
- Bună, Gabriel. - Bună, Marie.
- Nu stiam că joci baseball. - Oh, nu. E un dar pentru un prieten.
Semnat de către Jerry Deter.
Vrei să zici: Derek Jeter ?
Da. Da.
L-a dracu, te-a lăsat baltă.
- Care a fost scuza ei ? - N-a existat nici o scuză.
Doctorul a zis să nu aibă vizitatori. Le e teamă să nu răcească.
Ale dracu avioane, sînt incubatoare. Nu vreau să ia ceva de la mine.
Pe mai târziu, poate.
Da. Dacă o mai fi pe aici.
Păi, niciodată nu se stie.
Nu, nu se stie.
Despre nimic.
- N-ar trebui să ne mai vedem.. - Iubitule, nu trebuie să fie asa.
Da, iubitule.
Nu vreau să pierdem vremea. Vreau o despărtire curată.
- N-o să ne mai vorbim ? - Sînt prea bătrân pentru rahatul ăsta.
- Haide, Gabriel. - Ai ruinat ce aveam.
Tu esti cel care nu poate vedea realitatea.
Cum adică nu va fi nici o carte ? Credeam că editorul tău îl crede pe pusti.
El, da, dar seful lui are inimă de gheată.
- Si Donna si Pete ? - Sînt devastati.
Ce ai ?
Nu există nici un dosar Pete Logand în nici un fel de proces.
Asta nu înseamnă nimic.
Pete a luat numele lui Donna când l-a adoptat.
Ashe crede că folosesc un nume fals
că adevărata mamă să nu-i găsească.
Drăgut băiat... oricine ar fi.
De ce ar face cineva asta ? Asta mă tot întreb.
E un mod infect de a promova o carte.
Poate că nu e asa pentru ea. Poate nici nu-si dă seama că o face.
Ca o personalitate multiplă ?
Asteaptă. Dacă ea a avut un copil acre a murit într-un fel oribil
si avum trebuie să-si asume identitatea lui ca să...
Nu.
Dacă ea l-a... împăiat ?
Stii, ca tipul ăla din Psycho ?
Nu, asteaptă. Oh, Doamne. Oh, Doamne.
Dacă ea e cea care nu există ? Dacă el o imită pe ea ?
Te rog, încetează.
Ăsta nu e un joc de la coafor.
Scuze.
Dacă acolo era un băiat pe jumătate mort si i-am luat si ultima sperantă ?
N-as putea trăi cu asta.
Te-ai gândit vreodată la amprenta vocală ?
Cum fac politistii ? Sînt la fel de bune ca si amprentele.
Acum mă sperii.
Bună, sînt Davia. Ăsta e noul meu loc Thai...
Nu.
- Hei, "sugativă"... - El e. Opreste.
- Bine. Ce ai de la ea ? - Nimic. Am sters ultimul mesaj.
Atunci trebuie s-o suni. Inregistreaz-o.
Cum să fac asta ?
Apesi pe buton înainte să vorbesti cu ea.
Nu stiu...
E un robot telefonic, nu un dispozitiv nuclear.
Si dacă când o înregistrez robotul o să bipăie ?
Ne pare rău. Numărul format nu este alocat.
Verificati numărul sau încercati din nou. Aceasta e o înregistrare.
Si, ai familie în Wisconsin ?
Da. Un fiu.
Locuieste cu mama sa, totusi.
Dar îl văd în vacante.
- Ce vârstă are ? - 14 ani.
L-ati avut târziu.
Păi da... Asa e.
Aveti vreo poză cu el ?
De fapt...
D-zeule ! Uită-te la ochii ăstia.
Da.
Are nasul si bărbia ta, totusi.
Zău ?
Scuză-mă.
Sper că nu vă deranjez, dar v-am văzut numele pe lista pasagerilor,
si vroiam să vă spun că apreciez tot ce faceti... pentru noi.
Plăcerea a fost a mea.
Ati făcut ceva pentru însotitorii de zbor ?
Ne pare rău. Numărul format nu e alocat...
Vă rugăm verificati...
500.
507.
509.
511.
La dracu.
Bună.
Am făcut ceva prostesc si speram că mă puteti ajuta.
Am o prietenă bună care locuieste în Montgomery.
Mereu am presupus că adresa ei e str. Henzke 511.
Ai cunoscut-o online ?
Nu. Nimic de genul ăsta.
E o prietenă bună si cred că vine mereu aici. Donna Logand ?
Oamenii ne plătesc ca să nu-si folosească adresele adevărate.
Ăsta e scopul locului ăsta.
Da, desigur.
E o prietenă.
Am făcut drum lung...
Bine. În regulă.
Hei !
- Esti bine ? - Mersi, da.
Bine.
Îti plac burgerii ăia, dar sînt groaznici pentru burtică ta.
Îti pregătesc eu ceva când ajungem acasă.
Mai vreti cacao ?
-Două pe zi mă fac dependentă ? - Nu pentru mine. Ceva pentru el ?
Nu, mersi. Nu trebuie să ne facem un obicei din asta.
- Te superi dacă îl îmbrătisez ? - Dă-i drumul.
Are nevoie de toată dragostea. Nu-i asa ?
Bine. Hai să mergem.
Ne mai vedem.
Poti să pui pariu.
N-o să spui "bună", Gabriel ?
Musetel e bine ?
Sigur.
- E destulă lumină ? - E bine. Mersi.
Era Hank. Vânzătorul de la băcănie.
Asa am stiut că esti aici.
Nu-i o chestie asa de speriat să fii orb.
De când esti oarbă ?
Îmi amintesc o casă de păpusi pe care o aveam, fata tatei, chestii de astea.
Dar mama ta ?
A murit când aveam doi ani. Tata a încercat să mă crească.
Bănuiesc că Ashe nu ti-a spus.
- Nu. - Ei bine...
Ne face mai vulnerabili. Deja a trebuit să ne mutăm odată anul ăsta...
E minunat totusi ce ai făcut pentru Pete.
Totusi, cum ne-ai găsit ?
Steaua. Eu...
Mi-am amintit că Pete a mentionat că vede o stea pe turnul de apă.
Si când l-am văzut am găsit...
Drumul până acasă ?
Spre blocul ăsta.
Si te-am văzut pe verandă...
Deci...
Cine m-a urmărit de la cafenea ?
E important să am încredere în tine, Gabriel.
telefonul tău era defect si am crezut...
Ceaiul.
Pot să folosesc toaleta ?
Sigur. Sus pe scări.
I-ai găsit camera.
Iepurasul de plus. Am avut si eu unul.
Deci, Pete... ?
E la spital pentru niste analize. Nu arată bine.
- Îmi pare rău. Plămânii ? - Da.
E din ce în ce mai rău.
- Îl pot vedea mâine ? - Ar fi grozav.
- Înseamnă mult pentru tine, nu-i asa ? - Da, înseamnă.
Stiu că el simte acelasi lucru despre tine.
De fapt...
Luminile autostrăzii rămân în urmă
si unul din voi îi prinde celuilalt piciorul.
Este cel mai adevărat moment din lume.
E unul dintre episoadele noastre favorite.
Mersi.
Pete mi-a spus despre tine si Jess.
Se pare că sînteti bine împreună.
- Încă îl mai iubesti ? - Nu stiu.
El simte la fel ?
Nu stiu ce crede.
As putea să...
să-ti ating fata ca s-o leg de voce ?
Desigur.
E un loc dificil în care să fii, fără să stii sigur.
Da, e purgatoriul.
Si esti exact genul care are nevoie de dovezi.
Sîntem iubiti asa cum credem că sîntem.
Abia astept să-l văd.
Pe cine, pe Jess ?
Nu, pe Pete.
Îmi pare rău.
Toată lumea o face. E deosebit în felul ăla.
Da.
Am nevoie de ajutorul tău.
- Ce e ? - E foarte întuneric.
Nu stiu unde e întrerupătorul. Încearcă lângă usă.
Undeva aici e trusa mea de cusut.
Am petrecut atâta timp la spital, încât îi fac lui Pete un pulover nou.
Mă ajuti să-l găsesc pe cel verde închis ?
O să mă descurc foarte bine cu ochii lui.
Poftim.
Mersi.
Vrei să-mi vezi puloverul ?
Sigur.
Mai am să-i pun nasturii, dar e distractiv.
- Întoarce-te. - Oh, bine.
Am încredere în tine. Ai face bine să nu tragi cu ochiul.
N-am s-o fac.
Întoarce-te.
Cum arată ?
Păi... E...
E drăgut.
Vrei să-l simti ? E drăgut si moale.
Simte-l.}
Da, e moale. Asa e.
E drăgut.
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic. E drăgut...
- E ceva în neregulă cu mine ? - Nu, e în regulă...
Stiu că îti plac băietii. Încercam doar să fiu prietenoasă.
Esti un ciudat nenorocit.
Întoarce-te !
Îmi pare rău. Eu...
Tu esti motivul pentru care cartea a fost anulată ?
Asa am crezut.
Cartea aia înseamnă totul pentru el.
De aceea sînt aici. O să-l ajut să găsească un nou editor. Voi face orice...
E evident pentru ce ai venit aici. Nu ne crezi.
Ba da.
- Hai să uităm de mâine. - Nu ! Vreau să-l văd.
Am crezut că esti diferit.
Am crezut că esti capabil să vezi în sufletul lui,
prin complexitatea si contradictiile lui
si să-l vazi ca pe tine însuti, cum îl văd eu.
Asa îl văd.
Nu cred. Nu ne-ai fi bănuit.
Mi-am petrecut două zile prin locul ăsta ca să pot spune...
Doar ca să spui ce ?
Că îti pare rău că ai crezut că e un fals ? Ia mai slăbeste-mă !
Pete are nevoie de oameni acre sînt cu adevărat pentru el.
Si nici vorbă să te duc să-l vezi.
Nici vorbă.
Masina ta e aici.
- Unde e cel mai apropiat spital ? - În Madison. La 80 Km de aici.
- E în regulă. Să mergem. - Bine.
L-o-g-a-n-d.
Nu există nici un Pete sau Peter Logand listat aici.
Poate e listat cu alt nume.
Si ce nume ar trebui să caut ?
Nu stiu.
Poate ai nimerit la spitatlul gresit.
Am fost la celelalte. Trebuie să fie aici.
Pot să merg până la pediatrie să mă uit ?
Tu ce crezi ?
Mersi pentru timpul dvs.
Doamne, nu.
Îmi pare rău. Am făcut o greseală.
Am crezut că esti altcineva.
Cine esti tu ?
Paza !
Pază ! Paza !
Alo ?
Alo.
- Pot să vă mai pun ? - Sigur.
A fost ieri seară aici o femeie oarbă.
- Donna. - Da.
L-ati văzut pe băiatul care era cu ea ? Nu l-am mai văzut ce ceva timp.
Adică pe Pete.
Da, el e. L-ati mai văzut ?
E la spital. E un băiat foarte bolnav.
L-ati văzut de fapt vreodată pe Pete ?
Îsi petrece cel mai mult timp la spital.
La ce spital e ?
Vă pot aduce altceva ?
Deci nu vreti să mă ajutati.
Să aveti o zi bună.
Alo !
Vizităm un prieten.
Poate îl cunosti. Pete ?
L-ai văzut vreodată ?
Nu stiu ce ti-a spus ea, dar eu...
Ce facem ?
Ce dracu facem ?
Asteaptă. Asteaptă... ea a fost... Toti stiu...
Ce i-ati făcut nenorocitilor acelui băiat !
Lasă-l în pace acum, perversule ! Lasă-l în pace acum !
Gabriel ?
Îmi pare rău. Sînt foarte protectori cu mine.
Stai departe de mine, Donna.
M-am întors să te ajut.
De ce esti atât de supărat pe mine ? Ai pătruns în casa noastră.
Am fost la spitalul ăla nenorocit ! Nu era acolo !
- Ai fost la spitalul gresit.. - Am fost la fiecare spital din Madison.
Era în Milwaukee.
Bineînteles. Dacă întrebăm la care, ai fi spus că s-a mutat.
- Opreste-te ! - Sau că brusc...
E mort.
A murit noaptea trecută. Pneumonie bilaterală.
Plămânii lui erau saturati si nu l-au putut resuscita.
Iisuse, esti bună.
- Ce ? - Ai răspunsuri la toate.
Ăsta e adevărul !
Da.
- Dacă cineva se apropie, îl omori. - Habar n-ai despre ce vorbesti !
Ei stiu totul ! Si au sunat la spitale. Nu le place să fie mintiti.
Nu mint !
De ce am venit aici ?
Stii de ce ? Pentru că ai crezut că va fi o poveste senzatională.
Ai vorbit despre mine si Peter la radio. Despre asta e vorba mereu.
Îti pasă doar de audientă care te iubeste.
Ce fel de persoană bolnavă esti ?
De ani Jess moare si tu ciugulesti din el ca un vultur. Stai.
Esti atât de patetic, încât chiar crezi că se va întoarce la tine.
Iisuse. Ridică-te.
De parcă ti-ar păsa, nenorocit fără inimă !
Haide, vine un camion.
Ajută-mă.
Nu te pot lăsa să faci asta.
- Lasă-mi mâna ! - El e tot ce am.
Ridică-te ! Ridică-te !
A dracu de nebună !
Gabriel ?
Gabriel !
Întoarce-te aici !
Aici !
Gabriel, nu mă părăsi !
Nu sti ce faci !
Gabriel !
Nu mă părăsi !
Hei. Hei, cum te simti ?
- A dispărut ? - A plecat.
Cine ti-a spus asta ?
Politia.
Au trecut pe la ea si casa era goală.
Au găsit băiatul la spital ?
N-a fost niciodată vreun băiat.
Ati sunat la Gabriel si Jess. vă rog lăsati mesajul după ton.
- Si asta s-a petrecut trei zile ? - Da.
- Trebuie să suni la Politie. - Si ce-am să le spun ?
"Scuzati-mă, dar e o nebună oarbă în Wisconsin
care are un copil imaginar si care s-a supărat pe mine."
Nu, dă-o dracu !
N-o să-mi întorc viata cu susul în jos.
- A încercat să te ucidă. - Da.
A încercat să se sinucidă si pe mine cu ea, da.
Am făcut niste cercetări. E o boală numită "boală închipuită."
Cei acre o au cred că nu merită dragoste, asa
că inventează lucruri ca să câstige simpatie.
Că propria boala sau- nu mersi- un copil bolnav.
E că baronul Munchausen, doar că nu există copilul.
- Nu stiau că face asta ? - Ba stiau.
Dar se simtea bine cu atentia aia, asa că nu se puteau opri.
Ce se întâmplă dacă îi faci mincinosi ?
Nu stiu. Nu se spune.
Grozav.
M-a sunat acum 2 zile si a început să tipe la mine.
Era asa de gălăgioasă si nebună. Complet sărită !
Femeia asta e neabătută !
E disperată ! Foarte disperată !
E oarbă. Ce va face ?
Nici vorbă.
Sîntem Gabriel si Jess...
- Să răspundem ? - Nu.
Nu, s-ar putea să-i declanseze ceva.
- Ce-ar trebui să facem ? - Ignorati-o.
Alo ?
Povestea ta nu are un sfârsit, Gabriel.
Sînt la motelul Hudson Plaza la JFK.
Camera 142. Ti-am lăsat ceva.
Donna ?
Cine e ?
Eu sînt, Pete. Gabriel, tu esti ?
Nu te speria. Stiu că ti-a spus că am murit. Încerca doar să mă protejeze.
Unde esti ?
La aeroport, asteptând-o pe Donna. E acolo ?
Nu. Tocmai a plecat.
Foarte rău. Chiar vroia msa vorbesc cu voi.
Îi promisesem că nu vorbesc cu tine. E supărată pe tine.
- Pete ? - Da ?
Vreau să te întreb ceva.
Ce ?
S-a întâmplat ceva cu Donna când era mică ?
- Întelegi, da ? - Da, dar...
Nu stiu.
Nu vorbeste niciodată despre copilăria ei.
Ti-a spus vreodată ce i-a provocat orbirea ?
Nu.
Cred că a căzut pe scări.
Stii, există oameni care o pot ajuta.
Trebuie să plec acum.
Bine, pustiule.
- Pa. - Pa.
Stii, banda aia nu dovedeste nimic.
Pustiul ăla poate fi oricine, nu ? Poate fi un vecin, un văr.
Da, stiu.
Deci, ce e atunci ?
E doar...
Ce ?
Cum îmi poate lipsi cineva care nici nu există ?
E posibil ?
Hei.
Ce zici de toate conventiile alea Star Trek ?
Stii, toti tipii ăia îmbrăcati ca si Kirk si Spock, da ? De ce ?
Pentru că tuturor le lipsesc.
Sînt patetic ?
Hei.
Ai o inimă mare si grozavă.
Asta e cea mai bună parte a ta.
Mereu a fost.
Trebuie să plec.
Din studiourile WNYH din New York.
Sînt Gabriel Noone si ascultati emisiunea Noone Noaptea.
Ca povestitor, am petrecut ani buni prădându-mi viata pentru fictiune.
Ca o cotofană, am fost tentat să păstrez
lucrurile strălucitoare si să arunc restul.
Am hoinărit prin pădure vreo oră...
doar ca să descoperim că am făcut un cerc cu noi însine.
Si la sfârsit, nu sînt sigur ce s-a întâmplat cu adevărat.
Dar e clar că Donna si cu mine sîntem asemănători.
Amândurora ne e teamă.
Nu vroiam să fim singuri.
Asteptând un bun ascultător.
Sună perfect.
Si avem si un model de apartament disponibil...
cu mobilă inclusă.
Ar fi grozav.
Si... când vă iese fiul din spital ?
Mâine.
E din scurt. Dar o putem rezolva.
Mersi.
Dacă nu vă supărati că vă întreb...
cum si-a pierdut piciorul ?
Cât despre Pete, era o replică în "Iepurasul de catifea" pe care o citea:
"Adevărat nu esti cum esti făcut.
Sînt lucrurile care ti se întâmplă."
Sînt Gabriel Noone. Noapte bună.
made by sabian Enjoy it !